Under anden verdenskrig steg den tyske ubådsproduktion med 1000%.
De masseproducerede 17 nye ubåde om måneden.
Hitler vidste, at krigen om Europa skulle vindes i Atlanterhavet.
Han ville kontrollere Atlanten.
I slutningen af 1942 opererede tyske ubåde i "ulvekobler".
De sænkede over 1000 allierede skibe.
Deres succes gav Tyskland en afgørende fordel.
De var ved at vinde krigen, og hvis den udvikling fortsatte, -
- ville hele Europa falde.
I januar 1943 satte Roosevelt og Churchill alt ind -
- på at standse ubådene.
Med USA og højteknologien i ryggen slog de allierede igen.
Tyskland gik fra at miste fem ubåde om måneden til enorme tab -
- i "sorte maj".
Den måned tilintetgjorde og sænkede de allierede 41 ubåde.
Otte ud af ti ubådsmænd døde.
Ulvekoblets herredømme stod for fald.
FLÅDEMINISTERIET 3. JUNI 1943
Jeg har kendt dig hele dit liv og vil ikke spilde din tid.
- Din var far en enestående soldat. - Tak, sir.
Af respekt for ham ville jeg ønske, du kom på bedre tanker.
Vi skal ikke jage spøgelser. Vi skal opsøge og besejre fjenden.
- Er du sikker på, du vil det? - Fuldkommen.
- Hvornår står du til søs? - Om to uger. Jeg er klar.
- Har du mødt din vagtchef? - Nej, sir. Nate Travers.
Han er god nok. Ham kan du lære noget af, hvis altså du vil.
Gør helvedet hedt for dem. Det er en ordre.
Det sidste tøj er ikke helt tørt endnu. Husk at ringe til din mor.
Tag nu ikke af sted uden at ringe, -
- for så hænger jeg på hende hver eneste dag, indtil du kommer hjem.
- Og hun er trods alt din mor. - Jeg tager det her.
Det tager jeg med. Jeg hænger det over min køje.
Det er det sidste, jeg ser, inden jeg sover, og det første, når jeg vågner.
Hvorfor skulle du nu gøre det?
Når først jeg er begyndt, kan jeg ikke holde op.
- Det er jeg ked af. - Vel er du ej.
Jeg elsker dig.
- Lov mig noget, Nate Travers. - Hvad som helst.
Lov mig, at du ikke slår dig selv ihjel, fordi du skal spille helt.
- Så let slipper du ikke af med mig. - Det er mit alvor.
- Hold nu op, skat. - Lov mig, at du kommer hjem igen.
- Det lover jeg. - Sværg.
Det sværger jeg. Jeg kommer hjem til dig.
Godt.
TO MÅNEDER SENERE 2. AUGUST 1943
KONVOJ I MIDTEN AF ATLANTEN 1100 KM FRA USA'S KYST
- Heinrich! - Luk sluserne!
- Stædige køtere, de amerikanere. - Fuld kraft frem, 15 grader.
- De fjerner sig. - De fjerner sig.
Periskopdybde. Vi skal lære dem, hvem der er stædige.
- 286 grader, 15 knob. - Afstand: 2700 meter.
Klargør torpedorør tre og fire.
Klar.
- 112 grader. - Torpedoer klar?
Treeren og fireren klar.
Klar.
Affyr.
Fuldtræffer!
- En god yankee er en død yankee. - Vi dykker.
U.S.S. SWORDFISH UBÅD AF BALAO-KLASSEN
Frem, to tredjedele.
Gør klar til at dykke.
Vi slår over på batteriet. Fart på!
- Få så hænderne op af lommen! - Ja, ja.
- Tryk! - Gå ned i 60 fods dybde.
- 60 fods dybde. - Javel, sir.
- 60 fod, sir. - Nul bobler?
- Nul bobler, 60 fod, sir. - Periskop op.
- Tid? - 64 sekunder.
64 sekunder...
Gør klar til at dykke ud. Øvelse færdig.
- Chef, mit kvarter. - Periskop ned.
Ikke nu igen. Jeg kan lige så godt kaste mig i bølgerne.
- Må jeg gå med? - Kommer straks, sir.
- Du burde gå til lægen. - Der er så meget, jeg burde gøre.
Efter tre måneder i vandet bliver folkene ligeglade og sjuskede.
Bekymrer det Dem ikke? I dag tog det 64 sekunder.
For tre dage siden var det 58. Seks sekunder, chef.
Vi har ikke råd til at give tyskerne seks sekunder.
- Jeg skal nok snakke med dem. - Ja, gør det.
Vel er De mere erfaren, men jeg har uddannet mig og ved, hvad jeg laver.
- Det tvivler jeg ikke på. - Hvad er det så, der nager Dem?
De evindelige øvelser går dem på nerverne. Derfor falder de af på den.
- Savner I en rask lille kamp? - Nej. Det er ikke det.
Hvad er det så?
Måske hjælper det på humøret, hvis de får mere fred og mindre øvelser.
Det bestemmer De ikke. Jeg har bestemt mig.
Besætningen er ikke god nok. Øvelserne fortsætter som planlagt.
- Forstået? - Javel, sir. Var det alt?
Ja, det var alt. Træd af.
- Hvordan har Heinrich det? - Hjernerystelse. Han kommer sig.
Godt, jeg ser til ham senere.
- Godt træk. - Du vinder jo alligevel altid.
- Ved du, hvad dit problem er? - Min dronning står dårligt.
Du undervurderer altid dig selv.
Du burde for længst være kaptajn i stedet for at hænge på mig.
Jeg troede, det havde hjulpet på dit humør at sænke den krydser.
Vi sænker en, de sænker 30. Et held, torpedoen overhovedet eksploderede.
- Nu er amerikanerne gået i krig. - Det gik dem ikke så godt i aftes.
Snart vender det. Med lidt held...
Med lidt held vender vi helskindet hjem.
- Hvad er der los, Bauer? - Se her.
Altid når man mindst venter det.
- Hvor mange træk har jeg tilbage? - To.
Skak...
...mat.
Godt, jeg hader skak. Jeg bliver dårligere for hvert træk.
- Undskyld, jeg forstyrrer, kaptajn. - Vi er færdige.
Vi har modtaget en meddelelse... hjemmefra.
Giv mig den.
Jonas, hvad står der?
Må jeg godt være lidt alene?
De har bombarderet Hamburg. Hans datters skole er jævnet med jorden.
Ingen overlevende.
Vær nu ikke fedtet.
- Hvad er vi oppe på? 27 øvelser? - Det rager mig en pind.
Typisk! Vi kan vores kram.
Hvorfor finder han ikke nogle prøjsere at genere i stedet for os?
Han kunne sgu godt sige, det er en øvelse, så vi ikke skider i bukserne.
Det forklarer klagerne fra vaskeriet.
Chef...
Vi har udført 27 øvelser, for at du skal kunne dit arbejde så godt, -
- at du ikke skider i bukserne, når vi bliver angrebet.
Javel, sir.
Gem jeres lort til de nazisvin, -
- der lusker rundt langs østkysten i håb om at sprænge os i småstykker.
- Har I set næstkommanderende? - Jeg tror, han gik på wc.
- Alt vel, sir? - Ja, jeg kommer straks.
U 821 - TO DAGE SENERE 400 KM NORDØST FOR BERMUDA
DET BRITISKE HANDELSSKIB ACHILLES
- Torpedoer... affyr. - Hvordan mister man en hel konvoj?
Sæt farten op til 18 knob.
De mistede radiokontakten med Achilles her. Vi skal undersøge det.
Ingen har set ubåde der i flere uger, men derfor kan de jo godt være der.
- Denne gang er det ingen øvelse. - Jeg underretter folkene.
Bekræft koordinaterne og underret CINTCLANT om, at vi er på vej.
Vi må snart dykke ud.
Jonas, det er nat. Vi må dykke ud.
- Ja, gør klar til at dykke ud. - Gør klar til at dykke ud.
- Halløj! Hvor længe har du ventet? - For længe.
Luk nu op.
Satans! Det er næstkommanderende. Han må op til lægen.
- Influenza? - Eller noget, han har spist.
- Hvor længe har du været sløj? - En uges tid.
- Siden Panama. - Du skal op til kaptajnen. Straks.
- Jeg går med. - Nej.
- Tror du, du kan hundse med mig? - Ja.
Masser af væske og hold mig underrettet.
Søster Cooper til tjeneste, sir.
Han skal isoleres fra resten, indtil jeg har fået undersøgt dem.
- Er det så alvorligt? - Måske er det meningokokker.
- På engelsk, tak. - En smitsom meningitis. Dødelig.
Vi kunne ikke standse blødningen i hjernen.
Hvor gammel var han? 18?
Heinrich var så ivrig efter at vise mig, hvad han kunne.
Lige fra første dag.
Du kunne intet stille op. Du kunne ikke have forhindret det.
Næh...
Det er netop problemet.
- Noget? - Nej, sir.
Tak, fordi De ville komme. Højeste beredskab.
- Hvor er næstkommanderende? - Han er syg.
Bed mr. Goodman om at melde sig.
Han kan knap nok stå på benene. Han har noget udslæt...
Vi er i fjendtligt farvand. Hvis han trækker vejret, skal han melde sig.
Javel, sir.
U 821 TO DAGE SENERE
Kaptajn...
Glenn Miller?
Godt.
Glenn Miller spillede på Hotel Pennsylvania i New York, -
- hvortil de evigtunge valfarter for at se og høre det orkester, -
- der har givet Amerika nogle af de skønneste toner.
Jeg opfanger noget på 3-4-0-4000.
- Det lyder som musik. - Lede hund!
Mr. Goodman, indstil torpedodybden til ti fod.
- Ti fod. - Dybden er indstillet.
- Klargør etteren og toeren. - Klargør etteren og toeren.
- Målvinkel? - 349. Klar.
- Affyr etteren. - Affyr etteren.
- Affyr toeren. - Affyr toeren.
- Torpedoer! - Satans!
Fuld fart frem. Dyk!
- Vi traf dem, men de sejler stadig. - Gør klar til nyt angreb!
- Torpedodybde, 12 fod. - Klar.
Klargør treeren og fireren.
Hvor fanden er han?
To ubåde. En af vores og en amerikaner.
- Afstand? - 4000 meter.
- Vinkel? - 351.
- Er vi klar? Mr. Goodman? - Målvinkel 351.
- Treeren er klar. - Affyr treeren.
Affyr treeren!
- Hun er lige forude. - Afstand 400 meter. Affyr!
Hun er færdig! Flot.
- Godt klaret, drenge. - Vi fik den!
- Godt at få taget mødommen? - Bedre end første gang.
Sådan skal det være, ikke?
- Han er død. - Torpedo på vej!
Hårdt til højre! Fuld kraft frem!
- Skadesrapport. - Mr. Wright, skadesrapport.
Han er død.
Miller, nedsæt opdriften. Dyk ud! Dyk ud!
Hjælp!
- Er der flere? - De er alle sammen døde.
- Vi hælder ti grader til bagbord. - Forreste torpedorum sprunget læk!
- Motoren er kaput. - Vi synker, kaptajn!
- Du må... - Du skal ikke give mig ordrer.
Jeg kender proceduren.
Dette er kaptajnen. Evakuer båden.
Jeg gentager: Evakuer båden.
- Evakuer båden. - Kom nu!
Kaptajn, du kan ikke gøre mere. Hun synker. Kom nu!
Tag dig af de andre. Det er en ordre.
Kom nu, vi skal skynde os.
- Vi må væk, kaptajn. - Ikke før alle er ude.
De er alle sammen døde. Det her er en kiste. Vi må væk.
Det har været mit livs bedste Thanksgiving.
Jeg er god til højtider.
Bare vent til jul.
Kys mig.
Følg efter mig. Nu!
Kom så.
Afgang!
Kom nu.
Rolig, kaptajn. Du kan godt.
Videre!
Du er da ikke bange for en flok amerikanere?
Jeg er bekymret for forsyningerne.
Vi møder forsyningsskibet om en uge. Vi har forsyninger nok.
Der er ingen grund til alarm.
Når vi når frem, overgiver vi amerikanerne til afhøring.
Klause, lad os være alene.
Som De vil.
Hvad er der?
Du sagde selv, krigen snart var slut. Hvorfor sætte alt på spil nu?
Sørg for, at mine ordrer bliver udført, Ludwig.
Javel, kaptajn.
- Har alle det godt? - Ja.
Jeg vil ikke til Tyskland.
De torterer fanger i Tyskland. Gasser og brænder dem levende!
Klap så i!
Officererne i Panama sagde, de griller jøderne. Ligesom bøffer!
- Slap af, Miller. - Det er en ordre, sømand.
Går der panik i os nu, er vi døde.
Hvorfor lod de os ikke bare drukne?
Vi deler os op i tre grupper.
En gruppe leder efter forsyninger. Send vores position til CINCLANT.
Sig, at vi kontaktede fjenden. Forstået? Forstået?
Kaptajn...
Rolig... Abers.
Du skulle havde ladet mig dø på min båd. Du skulle have ladet mig dø.
Er han død?
Hvad gør vi?
- Hvorfor kigger I på mig? - Kaptajnen er ikke kaptajn mere.
Det rabler for ham. Han er ikke til nogen hjælp længere.
- Hvad fanden vil han med dem? - Vi må overholde krigsreglerne.
Ikke efter de har sænket en af vores. Hele besætningen omkom.
- Vores kammerater! - Er De ikke også i tvivl?
Jeg tvivler ikke på kaptajnens ordrer. Det burde I heller ikke.
Han sætter alles liv på spil.
Sådan er det som regel i krig.
- Jeg har talt omkring 20 af dem. - Så er der sikkert dobbelt så mange.
Og de er bevæbnede.
Mad?
De fatter ikke et ord.
Velbekomme. Jeg håber, det smager jer.
Skrid med dig, lede prøjser!
Lad være.
- Hvad fanden er det? - Svinenosser og kyllingetarme vel.
Giv mig en til kaptajnen.
- Sæt nu, de har forgiftet det. - Hvorfor så ikke lade os drukne?
Vi får brug for alle vores kræfter, så værsgo og spis.
Prøv at spise noget.
Du sagde, Goodman havde udslæt. Hvad var lægens diagnose?
Meningitis.
Hvordan så det ud?
Lad det blive mellem os, så folkene ikke bliver forskrækkede.
Der kommer nogen.
Hvem har den højeste rang?
Rolig, rolig.
- Rang? - Vagtchef.
- Hvad er der blevet af kaptajnen? - Han klarede den ikke.
- Gik han ned med skibet? - Ja.
Hvis Deres folk gør, som vi siger, får vi ingen problemer.
- Hvad fejler han? - Han kom til skade under rømningen.
Han får brug for lægehjælp.
Vi deler jer op i to grupper. Det er lettere at håndtere.
For os alle sammen.
Læg dem i jern og giv ham medicin.
- Lad ham dog dø. - Gør, som jeg beordrer.
Tag hans håndjern af.
Se dig hellere for, for satan.
Til ham.
- Hvordan kan man sove sådan? - Han har vel fået hjernerystelse.
- Bør vi ikke vække ham? - Ellers tak.
- Føj, se lige der. - Lad være med at røre ved det.
- Hvorfor ikke? - Det er udslæt.
Det fik min søster som barn. Meningitis. Fra vandet i brønden.
- Hvor længe varede det? - En uges tid.
- Hvordan behandler man det? - Går det væk af sig selv?
- Nej. - Du sagde, det varede en uges tid.
- Og så begravede vi hende. - For helvede, Abers!
- Smitter det? - Jeg fik det ikke, men ja.
Pragtfuldt! Hvis ikke tyskerne slår os ihjel, gør kaptajnen det.
Hvad glor du på, din rotte?
Hvad laver du?
Ikke nok med at I æder vores mad, jeg skal også glo på jer.
- Hvad siger han? - Hvad fanden laver du?
Så er det godt.
Alt i orden?
TRE DAGE SENERE - 10. AUGUST 725 KM FRA USA'S KYST
Jeg har ondt over det hele og svært ved at få vejret.
Jeg giver dig noget mod smerterne. Hvil dig lidt.
Du skal nok komme dig.
- Hvor mange? - Otte syge. Andre har symptomer.
Kom lige, kaptajn.
Vi er næsten fremme, men forsyningsskibet er der ikke.
- Hvad mener du? - De besvarer ikke vores opkald.
- Er vi det rette sted? - Ja.
Fordømt! Periskop op.
En amerikansk destroyer. Satans!
- Afstand? - 2500 meter.
2500.
Kaptajn?
Hvad er ordren? Vi må handle.
- Hvor mange torpedoer har vi? - To for, en agter.
Klargør etteren og toeren. Indstil torpedodybden til 5 m.
- De gør klar til at angribe. - Vi må gøre noget.
- 1800 meter. - Luk torpedolugen op.
Otto, kom her.
- Torpedoer klar. - Klar.
Nu!
Torpedoerne er klar.
- Amerikanerne er sluppet fri! - Jeg sagde jo, det ville ske!
- Stop affyringen. - Skal ske.
Vi får gæster.
Ox, hjælp!
- Hvordan kender du forskel på dem? - De skal bare slet ikke affyres.
Skynd dig!
Jeg har det!
- Cooper! - Nej!
Satans!
Stop!
Skyd ikke.
Undvigemanøvre. Find den satan!
Dyk! Dybde, agter minus 30, for minus 20.
- Hurtigt! - Alle mand herud!
Af sted! Fart på!
Hvad var det?
50 meter.
Idioter. I har slået os alle sammen ihjel.
Hvis du skyder nu, kan du lige så godt male en målskive udenpå.
- Kaptajn, er det overstået? - Det er slet ikke begyndt endnu.
Tilbage!
Kaptajn!
Kaptajnen er død.
- Vi må rydde amerikanerne af vejen. - Hernede? En massehenrettelse?
Jeg vil også af med dem. Men når vi ikke kan gå op og smide ligene...
Jeg kan godt leve med stanken.
- Hvad er der, Bauer? - Der er noget, De skal se.
Wilhelm var den første, der fik symptomerne. Her.
Amerikanerne er den rene pest. Og dem har vi om bord.
- Se der! Hvad er det? - Jeg er ikke sikker.
Vores læge mente, det var meningitis.
- Smitsom? - Meget.
- Er der nogen behandling? - Jeg er ikke læge.
- Mændene må intet få at vide. - Hvad? Men amerikanerne...
Det er en ordre! Og den har De bare at adlyde.
Alle mand skal bruge iltapparater, indtil vi kan dykke ud.
- Amerikanerne får ikke nogen. - Alle mand får et iltapparat.
Javel, hr. kaptajn. Hvor længe skal vi blive hernede?
Til vi ikke kan længere.
Abers...
Når du slipper fri, må du ikke fortælle min mor, jeg døde sådan her.
Sig, at det gik hurtigt.
Smertefrit.
Smertefrit...
13. AUGUST 600 KM FRA USA'S KYST
Du må ikke give op. Du må ikke give op nu, Nate.
Rachel?
Jeg har aldrig set dig sådan før.
Mine mænd dør. Enden er nær.
- Det nægter jeg at tro på. - Jeg er ked af det.
- Nej. - Hvad skal jeg stille op?
- Du skal komme hjem til mig. - Hvordan?
Jeg har ikke mere kampgejst i mig.
Jeg vil ikke være en af de koner, -
- der venter på telegram om, at min mand er død.
Det får du ikke lov at gøre imod mig.
- Du gav mig dit ord. - Gud, hvor jeg savner dig.
Så kom hjem til mig.
- Er hun der stadig? - Måske.
"Måske" er ikke godt nok.
- Gør klar til at dykke ud. - Så bliver vi levende mål.
Hvad vil du helst? Dø hernede eller deroppe?
Deroppe har vi da en chance.
Dyk ud.
Kysten er klar!
Send et nødsignal.
Frisk luft. Tårnlugen er åben.
Så mistede vi vores skib.
- Din familie? - Ja.
Det er min familie. Vivian og lille Danny junior.
- Han ligner mig, ikke? - Det vil de sgu da skide på!
- Er det din søn? - Ja, min søn.
Peter... junior.
Glem aldrig, at det er fjenden.
Tag dig af dine egne mænd. Ud med dig.
Spis!
Og?
Hvert øjeblik er lig med et liv.
Det er på tide, at vi tager os af amerikanerne.
Tag håndjernene af ham.
Det var alt.
- Deres mænd adlyder Dem, ikke? - Jo.
Ville de adlyde mine?
Jeg har mistet 70% af mine mænd, Deres skib er nær, og vores er væk.
Jeg har ikke andet valg. Tilsammen er vi nok til at styre båden.
Hvis Deres mænd samarbejder med mine, har vi en lille chance.
- Skulle vi hjælpe jer? - I skal hjælpe jer selv.
Og hvis vi nægter?
Så dør vi alle sammen.
Alene det, at han taler med ham, er højforræderi.
I har set hans opførsel. Han er ikke rigtig klog.
Det er det rene vanvid.
- Hvad gør vi? - Jeg nægter at adlyde ham.
Jeg håber, det samme gælder for dig.
- Hvad er det, De foreslår? - Vi er ved at løbe tør for diesel.
Hvis vi er effektive, har vi til 5-600 km.
Skulle mine mænd hjælpe Dem med at sejle dem i fængsel?
Vi sejler neddykket om dagen og dykker ud om natten.
Hvis jeg har regnet rigtigt, er det muligt at nå land om tre dage.
Jonas!
- Er det Deres alvor? - Vi evakuerer i redningsbådene.
Og så sænker vi båden. Den skal ikke falde i Deres lands hænder.
Til gengæld overgiver jeg mig selv og beder Dem se nådigt på mine mænd.
- Du kan ikke bare give op. - Det er min pligt at redde mændene.
Du skal ikke overgive os til dem!
- Vi kan godt klare os uden dem. - Gid, vi kunne.
Ludwig!
Jeg må have Deres svar.
- Jeg ved ikke, hvad de gør med jer. - Det forstår jeg godt.
Jeg beder Dem blot fortælle Deres overordnede, hvad jeg gjorde.
Efter krigen har jeg så både reddet Deres og mine egne mænd.
- Jeg må tale med mine mænd først. - De får ti minutter.
- Slå os sammen med prøjserne? - Ellers tak.
Jeg stoler sgu ikke på de svin.
Skal vi ikke vente på, at nok af dem kreperer, så vi kan erobre båden?
- Hvorfor ikke? - Hvornår mon du bliver smittet?
Tiden er knap. Vi er alle i fare.
Jeg har lært at hade de fyre, og nu skal vi samarbejde med dem?
Jeg er ked af det, men det er vores eneste chance.
Jeg har lovet min kone at komme helskindet hjem. Det vil jeg holde.
Tiden er gået.
Hør så efter. Miller. Officer Cremer hjælper dig.
Husk, at vi bruger metersystemet nu.
Ox, du og... Du hedder Hans, ikke?
Du går med Hans ned i maskinrummet.
Vi bruger kun den ene motor for at spare diesel.
Rend mig.
- Kom i sving. Var der mere? - En rorgænger.
Abers. Kan du styre båden?
- Ja. - Virgil...
- Har vi overgivet os eller hvad? - Hold mund! Det er min båd.
Jeg træffer beslutningerne.
Vi slipper ikke hjem i denne båd.
Hvis I vil dø, dør vi sammen.
Men hvis I vil slippe levende hjem, er dette vores eneste chance.
Fortsæt.
Kom nu!
- Skal vi se at få det overstået? - Cooper, han er ved at bede en bøn.
Han kommer nu.
- Frem, en halv. - Frem, en halv.
Angiv kurs.
- 285. - Pejling 285.
Pejling 285.
Fuld kraft frem.
Kom nu...
Vi må gøre noget.
Nej. Før røg jeg to pakker om dagen.
Hernede...
...skal to pakker holde i to måneder.
Nej...
Så skidt.
Deres mænd er gode. De har oplært dem godt.
Det var nu ikke kun mig, men tak.
Måske lykkes den her sindssyge plan.
Måske.
- Kaptajn. - Ja.
Solen står snart op. Jeg foreslår, vi gør klar til at dykke.
Naturligvis.
Jeg har mistet dem. Kaptajnen har mistet sine mænds respekt.
De genvinder deres respekt senere, når De har reddet deres liv.
Ville De gøre det samme i mit sted?
- Jeg er ikke kaptajn. - Hvis nu De var.
Overordnet set hvad betyder så én båd?
Krigen får en ende, men vi behøver ikke ende sammen med den.
Der er noget, vi ikke har drøftet.
Hvad gør vi, hvis vi støder på et tysk skib?
Ombestemmer jeg mig så og lader jer være krigsfanger igen?
- Og så tager vi hjem til Tyskland. - Tanken har strejfet mig.
Sæt, vi støder på et amerikansk skib. Så kan De få os dræbt.
Det er Deres mænds ejendele.
- Tak. - Er De gift?
Ja, med den eneste, der ville have mig. Og De?
- Ja. - Børn?
Tre. Jeg har tre piger.
Endnu en grund til at komme hjem i live.
Ved De, hvorfor jeg samlede Dem op?
Reglerne kræver ellers kun, at jeg arresterer kaptajnen og vagtchefen.
- Det har Hitler personligt beordret. - Hvorfor reddede De så os alle?
Vi har magt i vores stillinger. Folk forventer lederskab af os.
Da jeg reddede Dem, var det første gang, jeg følte mig magtfuld.
At redde et liv i stedet for at tage det, det er magt.
Jeg er træt af krigen. Vi kan ikke tage parti længere.
Vi kæmper for det samme.
Hvad sker der så, hvis og når vi støder på nogle af vores allierede?
Vi gør, hvad der skal til, for at vore mænd kan komme hjem i live.
17. AUGUST 125 KM FRA USA'S KYST
Hvad foregår der? Hvor er Hans?
Er der en kurre på tråden?
Hjælp!
Hvad fanden laver du?
Har du ham?
Hold dog op!
Jeg har aldrig kunnet døje ham.
Nu får I jeres bekomst!
Alle sammen!
- Hvad sker der? - Vi bliver angrebet. Skynd dig!
Hvad sker der?
Nej, lad den være. Tag røret af.
- Torpedoen eksploderer! Er du gal? - Spørg kaptajnen om det.
Gå derhen. Derhen!
Smid den pistol!
Hænderne op!
Forræder! De får ikke lov til at overgive båden.
- Foretrækker du at dræbe alle? - Hellere dø med ære!
- Så hold dog op. Krigen er slut. - Nemlig.
Så...!
Jonas!
Hun er din båd nu.
Få mændene hjem.
- Svinet har afsløret os. - Vi var så tæt på.
- Hvad sendte han? - Positionen og måske situationen.
Så er tiden knap. Du bestemmer. Hvad gør vi?
- Periskopdybde. Vi dykker ud. - Kom i sving, gutter.
Tag ham med.
- Dybde? - 12 meter. Periskop op.
Jeg opfanger noget. Kurs 180, 2300 meter.
Satans! Se der.
- En amerikansk destroyer. - 2400 meter. Hun fjerner sig.
- Med en satans fart. - 2600 meter.
- Mon hun så os? - Nej, men måske er hun den rette.
- Kan du kontakte hende? - Ja.
- Hvad gør vi? - Lægger kortene på bordet.
- Vi får radiokontakt og dykker ud. - Så kan de angribe os.
- Dykker vi ud, bombarderer de os. - Det kan de også gøre hernede.
Det er et amerikansk skib. Du bestemmer.
Gør klar til at dykke ud.
- Nu vender hun om. - Jeg arbejder på sagen!
- 2400 meter. - Jeg har hende!
- 2300 meter. - Værsgo!
Det er vagtchef Nathan Travers fra U.S.S. Swordfish.
Jeg befinder mig om bord på U-429. Mine folk og jeg har kommandoen.
Sir, hør lige her.
Skyd ikke, vi dykker ud...
- Hvad nu? - De blokerer signalet.
- Du tager fejl. - Det var vagtchef Nathan Travers.
- En ubåd nærmer sig. - Hvis er det?
Det kan jeg ikke afgøre.
Det er en tysk 7-C. Han sendte mere end et nødsignal.
Klargør etteren og toeren. Sænk forræderne!
- En ubåd til, sir. - Kald CINTCLANT op!
- Vi holder kursen. - Ind i ubåden?
Hellere ubåden end destroyeren. For jeg har nemlig dig.
Affyr!
- Hun har affyret. - På hvem?
- Torpedo! - Slå over på batteri! Dyk!
Klart skib!
- Dybde? - 50 meter.
- Gå ned til 70. - Nej, det forventer han, tro mig.
- Dyk ud. - I hørte ham!
Fuld kraft frem. 110 styrbord. Klargør etteren til affyring.
- Vi må forsvare os. - Nej, vi klarer den.
Skadesrapport!
Affyr!
- Torpedo! - Styrbord!
- Hvad? - Hårdt til højre.
Det går jo helt amok. Hvad fanden foregår der egentlig?
Giv mig dem.
Nej... ja.
Skyd ikke! Der er tyskere om bord, og vi har kommandoen.
- Skyd ikke! - Klar til kamp.
- Næste gang er det ude med os. - Det er vores landsmænd.
- De vil myrde os! - Jeg angriber ikke mine egne!
- De angriber gerne dig. - Jeg kan ikke træffe det valg.
Det er du nødt til. Du er kaptajn nu.
Må Gud stå mig bi. Vi har kun én chance.
- Hvorfor det? - Vi har kun en torpedo tilbage.
Klargør treeren og fireren.
Ubåden vender om.
- Hun går i angrebsposition. - Destroyeren, 1800 meter!
- Koncentrer dig om ubåden. - Det er den bageste torpedo.
Fuld kraft frem på mit signal.
- Klargør... - Sekseren.
Vi er klar.
- Klar? Nu. - Nu!
Dyk!
Vi er lige over hende.
Op, op, op!
- 35 meter. - Fart på!
- Kom så, din spand. - 50 meter!
75 meter!
- Vi har kun ét forsøg, så klø på. - Jeg svigter dig ikke.
- 90 meter. - Vent.
- 120 meter. - Affyr!
Nitte. Den traf dem, men eksploderede ikke.
Affyr!
Fyr!
- Torpedo! - Hurtig dykning!
- Alt vel? - Jeg kan ikke høre noget.
- Der er hul igennem! - Slå højtaleren til.
Nathan Travers fra U.S.S. Swordfish. Skyd ikke, for satan!
Travers, det er U.S.S. Logan. Vi hører Dem klart og tydeligt.
Herligt, at De er i live.
Det er kaptajn Samuel Littleton. De skal inddrage Enigma-kodemaskinen.
Samt alle dokumenter. Jeg sender en bevæbnet patrulje over.
Vandet fosser ind, og vi synker snart.
- Vi evakuerer skibet. - Vent!
Find de objekter.
- Det er en ordre. - Vi synker da ikke.
Jo, der er en kæmperevne igennem skroget. Kan du ikke se det?
Kan I ikke se revnen? Abers?
- Jo, en kæmperevne. - Nemlig, lad os så sænke den båd.
Et ord er et ord.
U.S.S. Logan, jeg fik ikke fat i den sidste besked. Dårligt signal.
Satans også!
- Færdig. - Værsgo.
Jeg skal hjem!
- Efter dig. - Jeg har stadig den højeste rang.
Efter dig.
- Jamen De forstår ikke... - Jo, det gør jeg skam.
De er krigsfanger. Det er prekært.
Uden dem var vi seks, der var døde.
Men de er tyskere, og vi er stadig i krig.
Beklager, jeg kan intet stille op.
Det håber jeg, du forstår.
Nate...
Jeg ved, hvad de gjorde for jer. Jeg sørger for, de bliver behandlet godt.
Tak, sir.
Jeg var døden nær flere gange...
Jeg opgav ethvert håb om at vende hjem igen.
Gid, jeg havde været der.
Det var du. Mere end du aner.
Hvad skulle jeg dog gøre uden dig?
Næ, så let slipper du ikke af med mig.
CAMP COOKE I CALIFORNIEN KRIGSFANGELEJR
Goddag.
Det er min kone Rachel. Hun ville gerne træffe dig.
Det er mig en fornøjelse. Uden Deres mand var vi alle omkommet.
- Det er en modig mand, De har. - Han siger det samme om Dem.
Jeg modtog et telegram om, at min mands ubåd var gået tabt.
De havde ingen radiokontakt, og alle formodedes at være døde.
Tak.
- Nu skal I få fred for mig. - Kommer straks.
- Hun er smuk. - Det kan jeg ikke tage æren for.
- Her. - Tyske cigaretter.
- Hvor har du fundet dem? - Spørg ikke.
Tak.
- Hvordan har dine mænd det? - Maden er god, og her er rent.
Kaptajnens krav var urealistiske. Han vidste, det ville gå sådan her.
- Han ønskede ikke det her for jer. - Han ønskede, at vi overlevede.
Det klarede han. Vi klarede det.
- Krigen er snart slut. - Ja.
Så vender vi hjem.
Hvis den torpedo var eksploderet...
- Jeg ved snart ikke... - Nej.
Det var godt at se dig, kære ven.